BASERT PÅ EN SANN HISTORIE
I LUFTEN OVER BELGIA UNDER ANDRE VERDENSKRIG
Luftkommando, dette er Foxtrot Uniform Charlie Kilo.
Jeg snek meg akkurat inn i en helvetes smørje.
Det er som en fordømt fyrverkerioppvisning her oppe.
Jeg blir skutt på fra alle kanter.
Pokker ta!
Mayday, jeg er truffet!
Jeg brenner. Det er røyk overalt!
Røyken kommer inn!
Jeg har ingen kontroll.
Det er en elv og en myr under meg.
Jeg skal dumpe flyet der!
Kom igjen, nå!
Jeg lander!
Forbaskede...
Elendige brennbare militærstøvler.
Blondeundertøy.
Ikke dårlig.
Ikke dårlig i det hele tatt.
Akkurat, Fritz, en amerikaner som får til ting.
Beklager, jeg snakker ikke nazi.
Opp med hendene.
Hva?
Kom igjen!
Bare le, tyskerjævel.
Men disse hælene er ikke til salgs.
Siden du opplagt heller vil være eine Frau...
bør vi kanskje kutte av deg din Schwanz.
Å ja?
Schwanz dette, du.
Hvem er du?
Jeg heter Wendy...
og du er reddet.
Hei, det ser bra ut.
Å nei! Nei!
Herlighet!
Pokker!
Nå kødder du.
Vel...
Helsike.
Jeg tror jeg fikk det.
Ja, jeg tror jeg endelig fikk det til.
Etter alle disse årene...
Hvor lenge er det?
Tre? Tre år, herlighet!
Tre år...
Tiden flyr når du har det gøy. Ikke sant, Hogie?
Jeg skal sette pumpsene i baren.
Beklager, Wendy, du må dra tilbake.
Det var da, dette er nå.
Hvil i fred.
Hvordan går det, Deja?
Hei!
Dere kom så fort frem.
Bare et øyeblikk, jeg må låse opp døren.
Ned med hodet, Deja.
Jeg tror at hun er den nye naboen.
Rødhåret.
Du er bare sjalu. Det har du alltid vært.
Gi deg, kødder du?
Du har gjort det samme i en evighet.
Nå blir det trøbbel.
Nicol.
Hva er alt dette?
Jeg vil at du skal slutte, og at du skal dra med en gang.
- Dra? - Du må dra.
- Hvorfor det? - Du må slutte å plage meg.
Hun heter Nicol. Det er et fint navn.
Jeg spør pent, ok?
Nicol. Plage deg? Seriøst?
- Ja, seriøst. - Jeg kom hjem, du var borte.
Hva tror du, Deja?
Jeg skal dra. Om du vil det, så drar jeg.
Ja. Jeg vil at du skal dra, Kurt.
Greit. Jeg drar.
Han heter Kurt.
Og han er en kødd.
- Hei, Anna. - Dobriy den, Mark.
Jeg har med varer og post.
Her, jeg har med en timer.
Bruk den til å puste. Tretti sekunder, ikke mer enn ett minutt,
når du blir engstelig.
Mark, hvordan har du det? Horosho?
Ok. Ganske bra, tror jeg.
Og hvordan har kaptein Hogie det?
- SS slo ham. - Igjen?
Men Wendy og kvinnene reddet ham.
Wendy?
Er hun tilbake i Marwen?
Nei. Hun kommer aldri tilbake.
Jeg vekket henne bare til live for et gammelt bilde jeg ville ordne.
Et bilde til utstillingen?
Utstillingen ser bra ut. Skal du gå?
Aldri i livet.
Det er noe Roberta og fetteren hennes fant på.
Jeg ville ikke ha noen utstilling.
Det er dumt ikke å gå. Et dårlig valg.
Jeg har med flere medisiner.
Hva skjedde? Hvorfor trenger du flere så fort?
Jeg mistet dem i vasken.
Enda en gang?
Bare ta én, da? Bare én om dagen.
For mange er ikke bra. Det er farlig.
Jeg vet ikke hvorfor legen fortsatt gir deg dem.
Det er ikke bra.
De er vanedannende. Du kan bli avhengig.
- Har du gjort håndøvelsen? - Da.
Og hva med å spise? Har du spist?
Njet!
Altfor tynnski! Du må få kjøtt på beina.
Opp med deg!
Hei!
Bra.
Horosho.
Ok, da går jeg.
Jeg glemte det.
Jeg traff Julie.
Hun hilser. Hun løp Rochester maraton.
Julie. Hvordan har hun det? Bor hun fortsatt i Ithaca?
Da, og ungene vokser. Seks og åtte.
- Seks og åtte. Jøss. - Ok, da går jeg.
Ikke mist pillene.
Og ikke vær dum. Du er en kunstner.
Gå på utstillingen din. Vær stolt.
VI HÅPER AT DU SNART BLIR FRISK
GRATULERER MED DAGEN
Ok. Greit.
Slutt å leke.
Dette kan du.
Sånn, ja. Du klarer det, Mark.
Bare ett bein foran det andre. Kom igjen. Du klarer det.
Du klarer det. Neste måned danser vi tango.
Jeg har deg. Jeg støtter deg.
Ingenting skal skje deg.
- Det gjør jævlig vondt. - Jeg vet det.
Men du må akseptere smerten.
Du må elske smerten.
Du må elske smerten. Elsk smerten.
BEKLAGER, MAMMA HÅPLØS - "MIN SISTE FYLL"
SKILSMISSEERKLÆRING
IGJEN!
ALENE ØDELAGT
LA OSS GJØRE SLUTT PÅ DET! VERDILØS
VIN DU DEJA DU ER BARE MIN
JEG TROR JEG VAR GIFT
GRUSOMT OVERFALL LOKAL MANN BRUTALT ANGREPET
ETTERLATT FOR Å DØ ETTER GRUFULLT ANGREP
BRUTALT OVERFALL TIDLIG OM MORGENEN
OFFER ER I KRITISK TILSTAND
Hogie...
Dette er Elsa.
MELK
Hun er en budeie.
Du fant henne to kilometer øst for elven.
En SS-avdeling ville ha en pølsefest...
men du skjøt dem.
Min herre...
Hva heter du?
Kaptein Mark Hogancamp, den amerikanske hærens luftvåpen.
Men alle kaller meg Hogie.
Til tjeneste, mademoiselle.
VELKOMMEN TIL MARWEN
Mademoiselle, après vous.
Vel, her er det.
Marwens vakre sentrum...
Belgias hage.
Og min lille himmel.
Den har alt du trenger.
Fontene, boulangerie, en kirke, selvsagt,
marked, hotell, fortauskafé,
og rett der borte er baren min.
Den verdensberømte Ødelagte strømpe.
Den hyggeligste baren i Europa.
Det er Julie. Hei, Jules, åssen går det?
Suzette, bonjour. Hvordan står det til?
Disse vakre dukkene...
de er Marwens kvinner.
Hvem er den nye?
En budeie jeg fant to kilometer øst for elven.
En avdeling med møkkete tyskerjævler planla en pølsefest...
men jeg skjøt dem.
Har hun ei ku?
Den havnet midt i kryssilden.
Et ku-tilsiktet tap.
Men hva er det med henne?
Ja, kan hun ta hånd om en skyter?
Nei, men hun kan jammen ta hånd om en spene, det er sikkert.
Hun er en budeie, alt hun kan er å klemme kuspener.
Men dere må lære henne hvordan hun klemmer livskiten
ut av nedrige nazipøbler.
Men hun er myk.
Hun har nok ligget i melk hele livet.
Altfor tynnski.
- Ikke noe kjøtt på beina. - Greit.
Det er nok tynnski-greier. Alle dere dukker er tynnski.
Og jeg vil ikke bruke min rang, men hun blir her.
Capisce?
Kom, vennen min, jeg tror jeg har en bluse som vil passe.
Og jeg har et par capribukser som vil kle deg.
BELGIA
Så, hør her, vi har noen regler.
Regel nummer en, ikke kom for tett på Hogie.
Da blir du helt sikkert drept.
Kaptein.
Takk!
Merci, merci.
Nei. Ikke gjør det!
Ikke gjør det!
Kirken!
I tårnet!
Ikke bli borte, dukken min. Vi skal få orden på deg fort.
Hun mister mye blod.
Kaptein...
Merci.
Stakkars liten.
Den forbaskede tyskerkula var ment for meg.
Det stemmer, min kjære!
Den kula var ment for deg!
Jeg advarer deg, Deja.
Ikke lag masse oppstyr her.
Hva mener du, min kjære?
Jeg er din redning, din beskytter.
Jeg berget deg.
Kvinner faller fullstendig for deg.
Men jeg skal stanse disse tåpelige kvinnene!
Hold deg unna, din heks!
Jeg har hørt nok av voodoo-dritten din for en dag.
"Voodoo"?
Vel...
nytter ikke å gråte over spilt melk.
Jules, hva er galt?
Jeg vet ikke.
Jeg tenker bare på den stakkars budeia.
Hun ante ikke hva som skjedde.
Som jeg sa, den kula var ment for meg.
Nei. Jeg snakker om etter at hun ble skutt.
Da Deja Thoris zappet henne vekk.
Poff! Borte. Akkurat som med Wendy.
Ja. Akkurat som med Wendy.
Hør her, alle kjenner historien.
Dette med deg og den belgiske heksa har pågått i nesten 3 000 år.
Den naive lille budeia kom litt for tett på.
- Det er alt. - Da.
Altfor tett på.
Men hva med oss?
Når skal vi blåses vekk til et eller annet sted?
Niks.
Hun kan høre oss.
Dukker, hør etter.
Dere må huske på dette.
Vi, oss, vi er her, akkurat nå.
Vi lever fortsatt,
det er hva som betyr noe.
Så en skål...
for livet, kjærligheten og Marwen.
Og de vakre kvinnene derfra.
Der er du.
Din sleipe, lille heks.
Greit, jenter. På tide å krype til køys.
Hylletid.
Hallo, du har kommet til Mark Hogancamp.
Han kan ikke ta telefonen akkurat nå.
Legger du igjen navn og nummer, ringer han straks tilbake.
BARE ÉN HVER DAG
Mark, dette er Demaryius Johnson.
Beklager at jeg ringer så sent.
Og jeg antar at du hører meg, så jeg skal være kort.
Jeg vet ikke om du husker det, men dommen avsies fredag den 13.
Og som vi har snakket om mange ganger, er det avgjørende at du er der
i rettssalen den dagen.
13. AUGUST HUSK RETTSMØTET
Vi vil at dommeren skal ilegge strengest mulig straff,
så det er viktig at du er der
og kan se angriperen rett i øynene,
og at dommeren kan se deg konfrontere angriperne dine.
De må betale for det de gjorde mot deg.
Jeg vil at dommeren skal dømme dem strengt.
- Kom deg ned! - Kom deg ned!
Det er tyskerjævler overalt.
Jeg har ikke mer!
Jeg trenger mer ammunisjon!
Mer ammunisjon!
Mer ammunisjon! Vi trenger mer ammunisjon!
Pokker ta! Skaff meg mer ammunisjon!
Hallo?
Er alt i orden?
Jeg hørte skrik.
Går det bra med deg?
Ja.
Ok.
Jeg trodde jeg hørte deg rope på mer gumbo.
Nei.
Ikke gumbo.
Ingen gumbo.
Ok, beklager at jeg forstyrret deg.
Jeg elsker deg.
Reis bort med meg.
Jeg skal elske deg for alltid.
Det er bare meg som kan hjelpe deg.
Bare jeg kan stanse smertene.
Våkne opp!
Opp av køya og på med sokkene.
Det er torsdag. Vi har en jobb å gjøre.
Jeg foreslår at dere kommer dere opp fra liggende stilling.
Kan dere høre meg?
- Da! - Ja, sir!
Ha øynene på stilker. De jævlene kan være hvor som helst.
Carlala, hold øye med veien.
Jules, skyt alt som rører seg.
Skal bli, kaptein.
AVALANCHE VERTSHUS
- Hei, Larry. - Hei, Mark.
Carlala ser etter deg.
Og si til henne at jeg trenger mer lime.
- Oppfattet. - Og ikke glem,
torsdag er kjøttbolledag.
Oppfattet. Kjøttbolledag.
Så det er fyren?
Ja.
Det var rett der ute. Midt i veien.
Fem av dem angrep ham.
Det er et mirakel at han overlevde.
Wendy, hun som pleide å stå i baren her, hun fant ham.
Hun trodde at han var en søppelsekk til han rørte på seg.
Det skal jeg si deg, Carlala...
Deja knuste henne.
Hun bare zappet henne vekk?
Ja, akkurat sånn. Akkurat som med Wendy.
Jøss.
Deja Thoris er virkelig noe for seg selv, eller hva?
Men jeg skjønner det ikke. Hvorfor er hun så rar?
Hun er glad i Hogie. Hun vil ha ham for seg selv.
Mark, kan jeg spørre deg om noe?
Hvorfor må jeg være alene i Marwen?
Får jeg aldri en kjæreste?
Du vet aldri.
Pattons tredje armé kan rulle inn når som helst.
Om det skjer, pass på at du holder den belgiske heksa
langt unna typen min.
Nei da. Deja bryr seg bare om Hogie.
Hun er besatt av ham.
Hører du noen gang fra Wendy mer?
Wendy, vil du ha Hogie til din ektemann
til døden skiller dere ad?
Ja.
I kraft av fullmaktene jeg har fått fra det belgiske kongedømmet
og fra øverstkommanderende i de alliertes ekspedisjonsstyrke...
erklærer jeg dere herved å være mann og hustru.
Du kan kysse bruden.
Hun dro sin vei.
Hva?
Hva sa du?
Jeg sa at hun dro sin vei. Har hørt at hun flyttet til California.
Akkurat. California.
HOGIES RAMPE
ALS HOBBYBUTIKK
Mark, hallo.
Hallo, Roberta.
Jeg holder på å lage kaffe. Vil du ha?
Nei takk.
Jeepen ser bra ut. Sølespruten er kjempekul.
Det vil ta lang tid og mange kilometer
før dekkene ser passelig slitne ut.
Det er god kaffe. Dark roast fra Colombia.
Nei, jeg har drukket nok allerede i dag.
Alt du drikker er kaffe. Hele dagen lang.
Ja, jeg må redusere koffeinet, tror jeg.
Den er koffeinfri.
- Jeg har litt dårlig tid, så... - Det er pulverkaffe.
Ja. Ok, ja. Koffeinfri pulverkaffe.
- Flott. Den er straks klar. - Ok.
Hei, Mark.
Moren min skal lage skinkestek på søndag.
Vil du komme til middag?
Skinkestek? Hos deg?
Det er mamma som eier huset. Men ja, hos meg.
Ja, jeg vet ikke. Jeg er ikke så glad i skinkestek.
Det går bra. Hun steker nok gjerne en kylling.
Jeg er ikke så glad i kylling heller.
Hva med grytestek?
Jeg får luft i magen av det.
- Ribbe? - Det er litt grisete.
Sushi?
Kan moren din lage sushi?
Nei. Men vi kan finne et sted å kjøpe det.
Faktisk har jeg...
aldri prøvd sushi.
Men jeg gjør det gjerne med deg.
Jeg har heller aldri prøvd det.
Jøss, har du sett.
Det er noe annet vi har til felles.
Ingen av oss har spist sushi.
Jeg ser etter en Glamonista-dukke med rødt hår.
Rødhåret?
Jeg trodde du likte blondiner?
Jo, men jeg trenger en rødhåret.
- Å ja! - Hva med denne?
Ja.
Gode øyne. Godt malt.
Hva skal du kalle henne? Scarlet?
Nei, Nicol.
Nicol?
Kom igjen, Nicol, vi slår deg inn i kassa.
- Skal hun settes på regningen? - Ja.
Hei, gleder du deg til utstillingen din?
Fetteren min er så spent.
Det er alle i galleriet også.
Se her.
Denne SS-generalen har akkurat kommet.
Førsteklasses figurer er så stilige.
De har så nydelige detaljer.
Skal jeg pakke inn den også?
Nei.
Jeg kan ikke, jeg...
Jeg har ikke råd til den.
Det står her
at han er generalmajor i Waffen-SS.
Han slåss i Belgia i 1944. Er ikke det et sammentreff?
GENERALMAJOR WAFFEN-SS KURT MEYER
VOLDSOMME FIGURER
Navnet er Kurt. Kurt Meyer.
Kunstner og fotograf Mark Hogancamp.
Da går vi direkte til Jennifer Cook som er ved tingretten i Ulster kommune...
Beklager, jeg skal hente fjernkontrollen.
Med de siste nyhetene. Jennifer?
DOMSAVSIGELSEN
Ja, jeg har fått vite at dommer Harter har avvist ønsket
om ytterligere psykiatrisk vurdering av en av de tiltalte.
Domsavsigelsen skal foregå som planlagt for de fem dømte angriperne
som brutalt overfalt den lokale kunstneren Mark Hogancamp.
For svingende, Carlala.
Hva tror du dette er? Indy 500?
Jeg kjører bare i 130.
Beklager, Mark.
TA OM MORGENEN
Ta denne medisinen, mein kjære.
Du vil føle deg bedre.
Jeg vet hvor mye du lider.
Hvor vondt det gjør.
Hvor mye smerte du har holdt ut.
Jeg vil alltid være der for deg.
Jeg er den eneste du kan stole på.
Den eneste som forstår deg.
Den eneste som føler din smerte.
Den eneste som elsker deg.
Ta denne medisinen, mein kjære.
Ta denne medisinen.
Kom dere vekk fra meg, nå!
Bare si hvor vi kan finne kaptein Hogie...
og vi skal dra vår vei. Det lover jeg.
Få labbene dine vekk fra meg, avskum!
Dere hørte henne, avskum.
Få labbene vekk fra henne.
Kom igjen. Opp med henda.
Ta etter himmelen.
La meg se en Sieg Heil med begge hender, tyske Rhin-aper.
Det samme gjelder deg, brilleslange.
Hei.
Hvor er overdelen min?
Hva skjedde med overdelen min?
Nazistene rev den av.
Igjen?
Jeg vet det!
De gir seg aldri, de gutta.
Hei, jeg tok med dukken din.
Du forsvant så fort i går.
Hva het hun, igjen?
Nicol. Takk.
Og jeg fant disse i gjenbruksbutikken.
- Kilehæler! - Ja. Helt klart vintage.
Fra 1960-tallet. Størrelse 42.
Damen i butikken sa at de var espadriller.
Kult.
Espadriller med kilehæl. Takk.
Vær så god.
Jeg er lei for TV-en i går.
Det gikk visst veldig innpå deg.
Tar du medisinene dine?
Bra.
Skal du gå og høre domsavsigelsen?
Det tviler jeg på.
Jeg kan bli med deg hvis du vil.
Det er viktig.
Du må gå.
Så de drittsekkene får det de fortjener.
Du kan ikke la dem slippe lett unna.
De ødela livet ditt, for søren.
Jeg kan ikke.
Jeg kan ikke være i samme rom som dem.
Jeg forstår, men å flykte...
hjelper deg ikke.
Hei!
Er du sikker på at du ikke vil ha SS-dukken?
Den er bedre enn de beste actionfigurene,
eller til og med Glamonistaene.
Sa noen "Glamonistaer"?
Porten var åpen, jeg håper det er greit.
Jeg elsker Glamonistaer.
Jeg håper jeg ikke forstyrrer.
Jeg flyttet akkurat inn over gaten.
Jeg ville bare si hei. Jeg heter Nicol.
- Hei. - Hei.
Jeg heter Roberta. Dette er Mark.
Hei, Mark.
Hyggelig å treffe deg.
Jeg har alltid likt navnet Nicol.
Å ja? Takk.
Mitt er rart stavet. Uten e-en på slutten.
Så du har kjøpt Colleens hus?
Ja. Jeg elsker det.
Er ikke Colleen og mannen et kjempesøtt par?
Ja. De virker veldig forelsket.
De har alltid vært hyggelig mot meg.
Jeg er...
lei for at de har dratt.
Hva er alt dette?
Er dette et modelltog?
Det er den verdensberømte landsbyen Marwen.
Det er Marks kunstinstallasjon.
Marwen.
Er ikke det i nærheten av Poughkeepsie?
Dette er i Belgia under andre verdenskrig.
Jeg har aldri sett noe sånt.
Og du er kunstner?
Jeg tar bare bilder.
Han er bare beskjeden.
Han er en fantastisk fotograf.
Og han har en utstilling som åpner i byen den 27.
Jøss, så flott!
Jeg skal gi deg en brosjyre.
Jeg jobber forresten i Als hobbybutikk.
Så jeg kan ta hånd om alle behov du har for Glamonistaer.
- Flott. - Ja.
Beklager at jeg forstyrret.
Det var hyggelig å møte begge to. Ok.
Nå vet vi hvem Nicol er.
Det var bedre.
Vi må gjøre noe med de skoene.
Jeg må si det, Nicol.
Selv om stiletthæler ikke ble oppfunnet før 1954...
er de helt deg.
Er det espadriller?
Beklager.
- Beklager. - Det er kilehæler.
Jeg hørte hva som skjedde med deg...
og jeg ville bare si at jeg syns at det var fryktelig leit,
og at du absolutt ikke fortjente det.
Fryktelig leit.
Er de kjøpt på nettet?
Nei, de er vintage.
1960-tallet, tror jeg.
Å ja.
Jeg tror moren min pleide å ha et sånt par.
Foregår det noe i kirken?
Ja.
Er det greit om jeg kikker?
Jeg elsker at alt er så søtt.
Alle de små blomstene og postkassen
og de søte små gardinene. Det er bare alle detaljene...
Herregud!
Hva gjør de?
Hvem er de?
Det er nazister.
De torturerer Hogie.
Hvorfor det?
De hater ham.
Fordi han er amerikaner?
Fordi han er annerledes.
Hva vil skje med ham?
Det er en innviklet historie.
Fortell meg den.
Jeg er fascinert.
- Vil du virkelig vite det? - Ja.
Ok.
Det er kvinnene i Marwen som bevokter landsbyen.
Og de har samlet seg i baren.
Og de har ikke sett Hogie på en stund.
Har noen sett Hogie?
Nei. Ikke siden frokost.
Jeg hørte ham si at han skulle undersøke kirken.
Unnskyld meg.
Hei.
Jeg er ny. Jeg har akkurat flyttet inn over gaten.
Jeg ser etter befalhavende.
Det er kaptein Hogie.
Ingen vet hvor han er.
Og hvem er du?
De har tatt Hogie! Fem SS-menn holder ham i kirken!
De pisker og torturerer ham!
- Kom igjen. - Vent!
Vi kan ikke det.
Surkålspiserne har omringet kirken som så tett som det går an.
Vi kan ikke komme oss inn.
De vil drepe kaptein Hogie det øyeblikket de ser oss.
Hva kan vi gjøre?
Vi kan ikke bare la ham bli pisket og torturert.
Jeg har en idé.
Se her!
Kamerater...
la oss feste.
Vi har schnapps, baby.
Ja, la oss trinken.
Akkurat, oktober-party!
Bånnski, jenter.
La oss skåle for dem.
Jeg er reddet.
Du er reddet.
Jeg er reddet.
Du er reddet.
Du har utrolig vakre øyne.
Og de mest fantastiske hælene jeg har sett.
De kalles stiletthæler.
Men de blir ikke oppfunnet før 1954.
Merkelig, hva?
Det skjer mye merkelig her i Marwen.
En masse som ikke gir mening.
Som hvordan du kom hit.
Jeg flyttet akkurat inn over gaten.
Hva heter du?
"Nicol uten e-en på slutten",
sier hun.
Fortsettelse følger.
Så søtt.
Det er litt av en historie.
Den er litt voldsom.
Men nazistene er i det minste døde.
- Det er bra. - I hvert fall for en stund.
De ser ut til å ha mer enn ett liv.
Og jeg liker Nicol.
Hun er ganske smart.
Jeg liker henne også.
Jeg liker å ha på meg hæler av og til.
Jeg vet ikke hvorfor, men de setter meg i forbindelse med damers vesen.
Plager det deg?
Ikke i det hele tatt.
Bra. For jeg elsker damer.
Jeg elsker virkelig damer.
Drøm søtt, Nicol.
Velkommen.
God natt, jenter.
Jeg tror de er forelsket.
Hva sier Deja om alt dette?
Hun er ikke fornøyd.
I går kveld tok jeg henne faktisk i å prøve å...
Hva da?
Ingenting.
Jeg vet at du alltid sier at jeg er sprø,
men jeg stoler ikke på den belgiske heksa.
- Du bør holde øye med henne. - Jeg vet det.
Hun vekker nazistene til live hele tiden,
og det forvirrer meg.
Hva het den rødhårede igjen?
Nicol, uten e-en.
Akkurat. Og hvem er hun oppkalt etter?
Ingen bestemt.
Du vil ikke fortelle meg det?
Hei, Mark.
Du har en telefon. Det er advokaten din, Johnson.
Han er lei for å forstyrre deg på jobben, men han må snakke med deg.
Si til ham...
Si til ham at det er kjøttbolledag.
Han vet at det er kjøttbolledag.
Vel... Si til ham...
At jeg skal ringe ham senere.
Oppfattet.
BILDER TIL AVHENTING ELLER LEVERING PÅ DØREN!
Hei, Mark!
Hei.
- Hei. - Kom du akkurat fra jobben?
Ja.
Kan jeg be deg om en tjeneste?
Jeg har en hylle inne som jeg trenger hjelp til å flytte.
Kan du gi meg en håndsrekning?
- Ja da. - Ok.
Ok.
Takk.
Den er skikkelig tung.
Hvordan er dagen din? En god dag?
- God. Ja. - Ja?
- Jeg liker hatten. - Takk.
Hva i helvete?
Broren min liker stiletthæler.
Femten centimeter eller høyere.
Han og familien hans bor i New Haven.
Han samler på undertøy også.
Jeg samler bare på sko.
Har du en skosamling?
Jeg har 287 par.
Så du har bare en skofetisj?
Jeg ville ikke kalle det en fetisj. Jeg kaller det vesen.
En kvinnes vesen.
Jeg samler på kvinners vesen.
Når jeg har dem på meg, jeg vet ikke hvorfor...
men de setter meg i forbindelse med damers vesen...
kvinners vesen.
Det skjønner jeg.
Plager det deg?
Nei, ikke det minste.
Er det derfor du fikk juling?
Jeg hadde på meg joggesko den kvelden.
Men jeg sa nok noe om vesen.
Det er fælt.
Det er så utrolig leit.
Jeg hadde drukket. Jeg drakk mye på den tiden.
Hadde jeg ikke vært full, hadde jeg kanskje holdt munn.
Ikke si det.
Det fins ingen unnskyldning for det de gjorde.
Det er helt enkelt hatkriminalitet.
Uansett hva du sa. Ok?
Jeg tror jeg pleide å være en ganske god illustratør.
Selv om jeg knapt kan skrive navnet mitt nå.
Jeg har tegneserier fra andre verdenskrig
med mitt navn på som illustratør.
Kjempekult.
Du husker ikke jobben din?
Nei. De sparket alle minnene jeg noensinne har hatt, ut av hodet mitt.
Sparket de alle minnene ut av hodet ditt?
Jeg husker fortsatt fakta og ting som gangetabellen.
Men jeg...
Jeg husker ikke privatlivet mitt.
Alt fra før angrepet er borte.
Alt jeg husker om angrepet er...
ordet "skeiv".
De kalte meg skeiv.
Og...
Tammy Wynette ble spilt på jukeboksen.
"Stand By Your Man."
Det er alt jeg husker.
Det er fryktelig.
Det er heldig at de ikke drepte deg.
Jeg lå vel ute i veien i mer enn én time...
og det var da Wendy fant meg.
Hun stod bak baren den kvelden.
Bare et øyeblikk, ok?
Ja.
Hallo?
Ja, dette er Nicol.
Ja, jeg kan komme. Når?
Har de fjernet respiratoren?
Hvor mange milliliter?
Ok. Har noen kontaktet familien?
Greit, bra.
Ok, jeg kommer.
TIL MINNE OM VÅR DYREBARE SØNN
Ok, flott.
Takk.
Jobben.
Hva skal man gjøre?
Liker du tekanner?
Ja, jeg elsker te.
Jeg elsker alt som har med te å gjøre.
Jeg elsker å lage den. Jeg elsker ritualet i å servere den.
Jeg har til og med tenkt på å bygge et tehus.
Nå som jeg har hage.
Bare et lite et i bakhagen.
Siste gangen jeg drakk te, var på sykehuset.
Det skjønner jeg. Den er forbløffende terapeutisk.
Er du sykepleier?
Jeg er veterinærass.
Veterinærassistent.
Jeg jobber også frivillig for Tak over snuten.
Tak over snuten.
Skjønner du det? Snuten?
Et omplasseringshjem.
- Akkurat. - Ok.
Uansett, takk.
Jeg setter virkelig pris på det.
Takk.
- Her, ta denne. Den er fra flyttefolkene. - Å nei.
Takk. Jeg drikker ikke mer. Jeg har ikke drukket siden...
De slo det ut av meg. Banket meg edru.
Ok. Her.
Hva med dette? Muffins fra eiendomsmegleren.
Takk.
Ok. Så vi kan drikke en kopp te en gang?
- Takk. - Ja.
Ja, det gjør vi.
Vi går og drikker te en gang. Te og muffins.
For en koselig idé.
- Kurt, hva gjør du her? - Hvem er dette?
Det er Mark. Han bor over gaten.
For himmelens skyld, Kurt.
Hold opp.
- Si meg, Mark. - Vær så snill.
- Hva er alle disse nazilekene? - Ikke gjør det. Hold opp!
Er du en slags rasistisk pedofil, Mark?
Hold opp! For en dust!
Er jeg en dust?
SKRU NED VARMEN SKRU AV LYSET
Hallo, Mr. Johnson.
God ettermiddag, Mark.
Du er vanskelig å få tak i på telefonen.
Ja, jeg har vært ganske opptatt.
Det kan jeg forestille meg.
Jeg er glad for at jeg endelig fikk fatt i deg.
Jeg tok sjansen og kjørte hit for igjen å be deg...
om å komme i retten i morgen.
Det er viktig at du viser deg ved domsavsigelsen.
Jeg vil ikke at de skal slippe billig unna.
Jeg må...
Jeg må på jobben. Det er kjøttbolledag.
Nei.
Nei. Kjøttbolledagen var i dag.
Jeg har fått renset og presset dressen og skjorten din.
Jeg snakket med vennen din, Roberta.
Fra hobbybutikken.
Hun har sagt ja til å hente deg om morgenen
og være der sammen med deg mens det foregår.
Ja, jeg vet ikke.
Mark...
Jeg har forberedt en erklæring om virkningen av lovbruddet
som du skal lese.
Alt du behøver å gjøre, er å lese den.
Og den vil bli en offisiell del av rettsdokumentene.
Jeg skal så snakke om hvor store skadene dine er.
Hvordan du ble brutalt mishandlet.
Hvordan de nesten slo deg til døde.
Du husker hvordan du ble slått, ikke sant?
Jeg skal så vise retten kunstdagbøkene dine.
De omhyggelige illustrasjonene du pleide å tegne.
Nei. Dette nevner høye hæler.
Jeg vil ikke snakke om det.
Jeg tok med de høye hælene fordi jeg vil forsterke ideen
om at dette angrepet var en hatforbrytelse.
Ikke bare et gateran.
Jeg vil at angriperne skal sperres inne i veldig lang tid.
Jeg vil at dommeren skal se ansiktet ditt.
Og forstå...
at du er et menneske som lider.
Jeg har sett slike saker gå begge veier.
Ok, jeg skal komme.
- God morgen, Mark. - God morgen.
God morgen, Roberta.
Jeg tror kanskje at dukkene bør bli i bilen.
Jeg går ingen steder uten forsterkninger.
Kan han ikke ta dem med som noe som trøster ham?
Bare ta med én.
Alle må reise seg.
Høyesterett i staten New York,
Ulster kommune, er nå satt.
Dommeren er Martha J. Harter.
God morgen.
Sitt ned. Takk.
Juryen fant de tiltalte skyldige
i tiltalen om både overlagt og forsettlig gjengoverfall
og overlagt grov uaktsomhet
mot offeret, Mark Hogancamp.
De er derfor innkalt til kommuneretten i Ulster i dag
for å høre den anbefalte dommen.
Finnes det noen juridiske grunner til at jeg ikke kan avsi dommen?
- Nei, ærede dommer. - Nei, ærede dommer.
Før jeg starter, vil påtalemyndigheten komme med en erklæring?
Ja, ærede dommer.
Er offeret her? Ønsker han å snakke til retten?
Ja, ærede dommer.
Mr. Hogancamp, du kan begynne å snakke så snart du er klar.
Stille i retten!
Kom deg ned!
Reis deg, Hogancamp! Kom igjen!
Aktor.
Går det bra med Mr. Hogancamp?
Hvis retten tillater det,
vil påtalemyndigheten be om en 20 minutters pause.
Jeg skal gå litt lenger.
I og med at Mr. Hogancamp opplagt ikke er i god form i dag,
utsetter jeg med dette domsavsigelsen.
Retten vil bli satt den 27.
denne måneden, klokken 10.00, i denne rettssalen.
Retten er hevet.
Hei, Mark, det er Roberta.
Jøss. Litt av en dag, hva?
Vi var på nyhetene. Du så nok ikke på dem.
SUZETTE DEN SØTE I
Jeg kan ikke tro at dommeren la den nye domsavsigelsen...
FREKKE HOTELLMØTER
til samme dag som kunstutstillingen din.
For et rot, hva?
Men uansett, si fra om du trenger noe.
Vi snakkes. Ha det.
Excusez-moi, monsieur.
Jeg bare pusset litt.
Vel, kom hit med de franske pattene, baby.
Jeg har noe du kan putte...
Jeg går fra vettet!
Greit.
Herregud.
Det er en så vakker måne.
Det er den jammen.
Akkurat som du er.
Hei, Hogie.
Jeg har aldri vært lykkeligere.
Ikke gjør det.
Det er som jeg har fortalt deg.
Jeg er forbannet.
Nei da.
Når noen jeg er glad i kommer for nære...
Det kommer noen.
Mark? Det er Nicol.
- Hei. - Hei.
Vanskelig dag i går, hva?
Jeg så deg på TV.
Uansett, jeg håper at jeg ikke forstyrrer.
Jeg vil bare be om unnskyldning for Kurts oppførsel.
Er det ektemannen din?
- Nei. - Er han kjæresten din?
- I omtrent ti sekunder. - Han skremte vettet av meg.
Ja, jeg vet det. Han har helt klart sine problemer.
Uten tvil.
Jeg tror det er en politigreie.
Er han politimann?
Ja. Vel, han var det.
Er det greit om jeg kommer inn?
Å ja. Kom inn.
Ja, han var leder for bombeenheten.
Politiet i Endicott.
Til han ble tatt i fyllekjøring andre gang.
- Jeg... - Kan jeg ta jakken din?
Ja da. Takk.
Uansett, jeg ryddet i skapet mitt...
- Takk. - Takk.
Og jeg tenkte at du kanskje ville like disse.
Jeg har gått mye i noen av dem, men andre har jeg bare hatt på meg én gang
Det er mine elskede gamle hæler.
Er det Christian Louboutin-sko?
Nei. Det er kopier.
De passet aldri egentlig.
Så hvis du ikke vil ha dem, bare kast dem.
Å nei, tuller du?
Jeg skal legge dem til samlingen.
Jøss. Så det er sånn 200 par med sko ser ut.
To hundre og åtti syv.
- Jøss. - Jeg aner ikke hvor de kom fra.
Jeg kom tilbake fra sykehuset, og jeg så alle disse...
og jeg spurte min venn Larry: "Har jeg en kjæreste?"
Og han sa: "Nei. De er dine!"
- Beklager. - Jeg tok den imot.
- Det går bra. Jeg tok den imot. - Beklager.
Er dette tegningene dine?
Det er kunstdagboken min.
- Har du noe imot om jeg tar en kikk? - Nei.
Hvorfor andre verdenskrig?
Jeg vet ikke.
Vi var i det minste de gode i den krigen.
- De er nydelige. - Takk.
Så du skiftet til fotografier?
Jeg måtte det. Jeg kan ikke tegne mer, så dukkene må fortelle historien.
Jeg googlet Marwen,
og det fins ingen by som heter Marwen i Belgia.
Ja, jeg fant den opp.
"Mar" er for Mark, og "wen" er for Wendy.
Den samme Wendy som fant deg på veien?
Wendy reddet Hogie den dagen han styrtet med sin P-40.
Hun var hans livs kjærlighet.
Og er alle dukkene i Marwen folk du kjenner?
Ja, stort sett.
Wendy og Carlala møtte jeg i Avalanche.
Carlala jobber der fortsatt.
Anna er støttekontakten min, hun kommer hver måned.
Hun er en sinnssyk russer.
Julie er fra rekonvalesensen.
Hun fikk beinet sprengt bort i Irak.
Og Suzette.
Suzette den søte er yndlingsskuespilleren min.
Hun er med i Deilige damer bakfra-serien.
Den har jeg ikke sett.
Den er ganske god.
Hva gjør de to?
Kliner de?
Nicol vil, men Hogie lar henne ikke få lov.
Han slipper aldri noen for nære.
Hvorfor det.
Han vil ikke ende opp alene igjen.
Og hvem er hun?
Hva er hennes historie?
Det er Deja Thoris.
Hun er den belgiske heksa fra Marwen.
Hun har en magisk hanske.
Hun kan zappe alle hun ikke liker...
15 millioner lysår inn i fremtiden.
Kult.
Og hvem er hun i virkeligheten?
Ingen.
Jeg vet ikke helt hvor hun kom fra.
Uansett...
Jeg vil gjerne at du skal komme på te.
- Slik jeg lovet. - Ok.
Ja.
Hva med torsdag?
Jo, det går fint.
- Hva med klokken fire? - Flott.
Den offisielle tetiden.
Jeg lager en nydelig blanding av granateple og tranebær.
- Ok. - Hei. Jeg må si deg noe.
Første gang jeg så deg visste jeg at du var en stiletthæl-dame.
Derfor tok jeg på deg stiletthæler.
Du mener på dukken?
Det er derfor du satte stiletthæler på dukken.
Ja. Akkurat.
Ok. Vi ses på torsdag.
Lukk øynene. Jeg har en overraskelse til deg.
Du vet at jeg ikke kan lukke øynene. Jeg er en dukke.
Der.
Ok. Hva er den store overraskelsen?
Hei!
Hva driver du med?
Nei, er du sprø? Du er...
Se, det skjedde ingenting.
Jeg kysset deg, og ingenting skjedde.
Vel, har du sett.
Nei!
De tror at de er så lure.
Jeg skal vise dem.
Ingen trosser Deja Thoris.
Jeg er den belgiske heksa fra Marwen, og kaptein Hogie tilhører meg!
Meg, og ingen andre!
Du skal bygge en tidsmaskin til meg!
En tidsmaskin?
Herlighet!
- Carlala. - Herregud! Mark!
Du skremte vettet av meg.
- Er Larry her? - Ja, han er der ute.
Mark.
Hva gjør du her? Vi skal stenge.
Hei, Larry, kan jeg kjøpe den lavalampen av deg?
- Lavalampen? - Ja, vi har virkelig bruk for den.
Om du klatrer inn og blåser støvet av den,
- er den din. - Takk.
Hjelp, denne byen din har blitt til et slags Melrose Place.
Det er bare trygt å kline mellom midnatt
og den mørkeste timen før daggry.
Jeg skjønner.
Så ingenting skjer med henne, hva?
Tror du at det er tidspunktet som gjør at de kan kysse?
Ja, det kan være det.
- Eller noe annet. - Hva da?
Ekte kjærlighet.
Hogie er visst forelsket.
Jeg liker dette på kirkegården.
Det har et nydelig lys.
Skal du vise disse på utstillingen?
Hei, har du noen miniatyr-tekanner og kopper og sånt?
- Tekanner? - Ja, tekanner. Tekopper.
I dukkehusavdelingen.
Hør her, fetteren min må trykke programmet for utstillingen din.
Så han vil spørre deg en gang for alle...
kommer du?
Ja.
Hva?
Jeg sa: "Ja."
Er du sikker?
For han vil skrive i programmet at du kommer.
Jeg skal komme.
Skal du være i retten om morgenen?
For domsavsigelsen er i overmorgen.
Har du kjeks i dukkestørrelse?
Nei. Men vet du hva? Vi har akkurat fått inn noen nye medaljer.
Jøss! Et purpurhjerte.
Se på de detaljene.
Akkurat som det virkelige.
Når vi snakker om det...
- Hvor mye? - $ 39,95.
Førti dollar for et purpurhjerte?
Al sier at det tilhørte en virkelig såret veteran.
Ikke ennå.
- Ikke se. - Nå?
Ikke se.
- Litt lenger. - Ok.
Ok.
Her er det!
Et tehus.
Bare til deg.
Det er nydelig.
Jeg har alltid ønsket meg et tehus. Hvordan visste du det?
En liten fugl sa det.
Takk!
Får jeg helle i en kopp med tranebær og granateple?
Ja, gjerne.
Jeg har en liten overraskelse til.
Det er noe jeg har villet spørre om.
Jeg har ikke klart å finne en ring.
Men så snart krigen er over, skal jeg kjøpe en fin en. Det lover jeg.
Jøss!
Han bygde et tehus til henne og fridde til henne der?
Ja.
Sånn var det.
Jøss!
Det er akkurat det Nicol sa.
Og så ga han henne en medalje?
Han kunne ikke finne en ring. Husk at det er krig, så...
Ja, selvfølgelig.
Roberta sa at du har bestemt deg for å gå på utstillingen din.
Jeg synes at det er en flott idé.
- Ja. - Jeg tror...
Der er Hogies purpurhjerte.
Han ble skutt i Burma. Han gjorde tjeneste under general Stilwell.
Og der...
bestemte de seg for å gifte seg om natten, ett minutt over midnatt.
Så når han skal kysse bruden, så kan han gjøre det.
Og han gikk ned på ett kne og alt mulig.
Hva sa han?
"Jeg har aldri møtt en dukke...
med to så praktfulle torpedoer i hele mitt liv."
Hogie er en skikkelig sjarmør.
Og du er den mest omtenksomme...
sjenerøse...
snille og vakre kvinnen...
jeg har vært heldig nok å bli kjent med.
Det ville være en ære.
Vil du gifte deg med meg?
Mark...
Reis deg.
Vær så snill.
Reis deg nå.
Jeg beklager, jeg tror at dette har vært en stor misforståelse.
Jeg er lei for at du har misforstått mine hensikter.
Men jeg er ikke...
Jeg beklager.
Vi er venner.
Vi er veldig gode venner.
Men vi føler bare ikke det samme akkurat nå.
Men jeg setter pris på vennskapet vårt.
Men jeg ser ikke på vennskapet vårt i et romantisk lys.
Og du fortjener noen som gjør det.
Jeg beklager om...
jeg har såret deg. Det mente jeg ikke.
Hei, jeg har noe til deg.
Mark, kan du se på meg?
Eller si noe?
Ok, jeg kommer tilbake.
Mark...
Jeg kjøpte denne til deg.
Jeg visste ikke hva du trengte, men fyren i hobbybutikken sa...
Pokker ta, Deja!
Du er virkelig noe for deg selv, er du ikke?
Ja?
Så nå er det meg. Ikke sant?
Hvorfor følger du plutselig etter meg?
Ja, den er klar.
Det er akkurat det du ba om!
Det er en nedtellings-timer.
Femtifem sekunder og så en enveistur til fremtiden.
Selvsagt kan den fly.
Mark?
Jeg vet at du kan høre meg.
Jeg kjøpte denne til deg.
For å minnes utstillingen din.
Ok. Jeg håper du liker den.
Nei!
Hogie...
Hvor ble det av deg?
Når skal du kvitte deg med den belgiske heksa?
Hva gjør du her? Hva vil du?
Jeg vil at du skal bli voksen her.
Det er hva jeg vil. Jeg vil at du skal slutte å oppføre deg som en...
Det var en Luger!
Å nei!
Å nei, hva har skjedd?
En nazistjævel skjøt henne.
Se, medaljen stanset kulen så den ikke traff hjertet.
Men hun mister masse blod. Vi må dra.
Hvorfor?
Hva i helvete er du?
Skeiv?
Hva, er du skeiv og døv?
Jeg stilte deg et spørsmål, din drittsekk.
Går du i kvinneklær?
Bare skoene.
Jo høyere hæler, desto bedre.
Din skeive jævel!
Det er deg.
Det er du som mindreverdig, verdiløs.
Forkrøplet av redsel.
Du skjønner...
RETTEN FREDAG?
Det fins ingen rettferdighet for deg.
Du kan aldri gå til den rettssalen...
fordi det er du som er skyldig.
Det som skjedde i baren var din feil.
Derfor er du ikke elsket, mein kjære.
Jeg er ditt eneste håp.
Den eneste som kan fjerne smerten.
Den eneste som kan gjøre deg fri...
fra skammen.
Det er min feil.
Alt er min feil.
Jeg er så lei.
Jeg er så lei av å være alene.
Og av å skamme meg.
Her er hælene hennes.
Hold godt på dem, Hogie.
Vi støtter deg, Hogie.
Vi støtter deg alltid. Vi er her for deg.
Det gjør vondt, Jules.
Det er så smertefullt.
Jeg vet det.
Men du må elske smerten, Hogie.
Som vismannen sa...
"Smerten er rakettdrivstoffet vårt."
Den minner oss om styrken vår.
Hjertet hennes er svakt.
Bare tiden vil vise om det går.
Jeg har gjort alt jeg kan for henne.
Alt vi kan gjøre nå...
er å be.
Jeg vet ikke helt hvordan man gjør dette.
Men om du er der oppe, og om du kan høre meg...
Nå kødder du.
Er dette svaret på mine bønner?
Så vi møtes til slutt, Herr Kapitän.
Jeg ser at du sprechen Sie engelsk, Fritz.
Opp med hendene!
Bra. Reis deg, nå.
Langsomt.
Hvordan fant du meg, Fritz?
Snu deg.
Kvitt deg med våpenet.
Gå ut i midtgangen.
Du er en svak...
og ynkelig liten mann.
Og etter at jeg har drept deg,
skal jeg ta livet av alle de fæle kvinnene i den dumme, lille byen din!
Du skjønner det bare ikke, gjør du vel?
Kvinner er verdens frelsere!
Å, kom igjen!
Dette er ikke bra.
Pokker!
Hva i helvete er denne dingsen?
- En tidsmaskin. - Tidsmaskin?
Den vil ta oss inn i fremtiden.
- Fremtiden? - Ja, mein kjære.
Femten millioner lysår inn i fremtiden.
Så vi kan bli frie.
Ser du?
De har kommet tilbake.
De dør aldri.
Nein.
Kaptein Hogie er i den flyvemaskinen!
Drep ham!
Sånn, ja!
De dør aldri, mein kjære.
De vil aldri slutte å torturere deg.
Vent!
De stiletthælene er Nicols. Jeg trenger begge to.
Aldri i livet, Deja.
Jeg kan ikke etterlate en av Nicols hæler hos en nazist!
Ta den!
FREMTIDEN
Gi meg armen din.
Gi meg den skoen!
Kan du ikke få skranglekassa lavere?
Din spion!
Det stemmer.
Det er deg. Du holder liv i nazistene!
Det stemmer.
Og holder Mark syk!
Det stemmer!
Du er problemet!
Du er avhengigheten hans!
Jeg vil ikke la deg drepe ham!
I Marwens navn
utsletter jeg deg!
Nicol.
Vi fikk dem alle sammen.
Og denne gangen kommer ikke jævlene tilbake.
Ja.
Nicol?
Du må våkne.
Du må våkne, skatt.
Vær så snill.
Du kom tilbake for min skyld.
Selvsagt. Jeg gir aldri slipp på deg.
Mitt livs kjærlighet.
Hva med Deja Thoris?
Hun er borte.
For godt.
Hun er ute av livet mitt for alltid.
Hun kommer aldri tilbake.
Auf Wiedersehen.
Jeg kan ikke skrive i det hele tatt.
Hei, Mark. God fredag.
Mr. Johnson ba meg om å ringe deg
for å minne deg om at du skal i retten i dag.
Husk å ta på deg blazeren din og en skjorte med krage.
Mr. Hogancamp...
du kan snakke til retten når du er klar.
"Jeg var en fordømt god kunstner. En illustratør.
Jeg elsket å tegne.
Nå kan jeg knapt skrive navnet mitt.
Livet jeg hadde, ble tatt fra meg for alltid.
Jeg hadde ikke på meg høye hæler da jeg ble angrepet, ærede dommer.
Men jeg nevnte at jeg av og til prøver dem.
Og fordi jeg kom med den kommentaren,
gav de meg en voldsom omgang.
De hoppet på meg bakfra...
og sparket ethvert minne jeg har hatt, ut av hodet mitt."
Jeg innrømmer at jeg hadde drukket og var full...
og svaret mitt var ikke lurt.
Men nå vet jeg at jeg...
Jeg vet hva jeg burde ha gjort.
Jeg burde ha holdt kjeft og gått min vei, men det gjorde jeg ikke,
og jeg fikk juling.
De banket nesten livet av meg.
De banket meg uten grunn.
Og det er viktig for meg at du vet det, ærede dommer, fordi...
uansett hva slags dom du bestemmer deg for å gi...
disse...
såkalte menneskene...
så vil jeg at de skal vite at de ikke kan skade meg mer.
De kan ikke skade meg mer.
For de er borte.
De er borte for alltid.
Men jeg er her fortsatt...
og jeg har vennene mine...
og jeg har byen min...
og jeg har bildene mine...
og jeg klarer meg.
MARK HOGANCAMPS FOTOGRAFIER
HOGIES HEVN
Hvordan føles de?
Temmelig bra.
Jeg vet at jeg sier det om og om igjen, men søren klype, Mark...
du klarte det.
Og du puster fortsatt.
Hadde de stiletthæler under andre verdenskrig?
Nei.
Det fins mange merkelige ting i Marwencol.
Beklager. Marwen-hva da?
Col. Marwencol.
Jeg er sikker på at det er en historie der.
Vil du høre den?
Ok. Vel...
Etter at Deja Thoris zappet seg selv 15 millioner lysår inn i fremtiden,
og nazistene var utslettet,
rådde det fred og lykke overalt.
Og til minne om denne episke hendelsen,
bestemte Hogie seg for å gi byen nytt navn.
VELKOMMEN TIL MARWENCOL
Nå skjønner jeg det.
"Col" er fra Nicol.
Nicol uten "e".
TAKK.
Jeg antar at...
i livet...
det virkelige...
så er noen av oss ment å være alene.
Og kanskje aldri finne kjærligheten.
Eller å kjenne en annens vesen.
Men andre...
andre er heldigere
Som Hogie og hans Nicol.
De fant ekte kjærlighet.
I Marwencol.
Marwencol.
Det låter bra.
Roberta...
Skal vi gå og spise sushi?
Vi har aldri prøvd det.
Vi liker det kanskje ikke.
Og kanskje vi gjør det.
Du har rett.
Vi gjør det.
MARK HOGANCAMP LEVER ET FREDELIG LIV I STATEN NEW YORK
DER HAN FORTSETTER Å LAGE KUNST OG BILDER
ARBEIDENE HANS VISES JEVNLIG PÅ KUNSTGALLERIER
I HELE LANDET
MARK HAR IKKE RØRT ALKOHOL SIDEN NATTEN HAN BLE OVERFALT
BEFOLKNINGEN I MARWENCOL HAR ØKT TIL OVER 200
Tekst: Siri Marum.
Norwegian